Folyóiratok
![Vissza](images/back.png)
Kalangya, IV. évfolyam (1935. február) 2. szám, 81–160 p. |
Laták István: Holnap a tél gyilkosa leszek! |
Holnap máglyára teszem A piros kalácsra fagyott térdem, Hideg orromat, mely lila a dérben, Viszketeges, hízott lábujjaimat, Fagysebes sarkaimat; A náthát, a tüdőgyulladásokat, A rongyos nagykabátomat, Cifrafoltos cipőimet, Minden gyomorkorgást, Istentagadó káromlást, Minden roncsolt idegem; Egyetlen magántulajdonom: A kővé dermedt türelem, Ezt is összetöröm, És a máglyára cipelem, És ami a legjobban éget: A pokoli munkanélküliséget Is máglyára ölelem… Mert hogy mondjam emberi szavakkal, Elég a szélből, a dérből, a télből, A számlálatlan sok félebédből, Mert mindez az állati kín, Mert elkerül mér egészen A szikrányi emberi öröm, Holnap összeszedem Az örök tél minden átkát, S a decembert, januárt, Februárt megölöm! |